2024.07.27. 15:25
Pusztákon legelnek a juhok, a szürkemarhák
A Körös-Maros Nemzeti Parkban fekvő Vásárhelyi-puszta az ott élő emberek számára nemcsak füves táj, amit a nyári meleg aranysárgára festett. A puszta az állattartás, a legeltetés alkalmas helyszíne.
A puszta különböző részei az itt élő emberek számára természetesnek vett neveket viselnek, így például a legdélebbi rész Csomorkány és a legészakibb Fecskés.
![Legeltetés a pusztákon](https://cdn.beol.hu/2024/07/IWzHZhMcTj2h1JAHYrdiBUD3dxb_F-dTiyvDzFLhz8A/fit/1200/900/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzFlMTY4MWQxZjA0ZTRkODhhMjcwMzY2OTk5MmE2ZWJl.jpg)
A Körös-Maros Nemzeti Park Igazgatóság kezelésében ott élő magyar szürkemarhák, cigája és racka juhok takarmányozása és tartási formájának legfontosabb eleme a legeltetés. Az állatok ridegtartásban vannak addig, míg az őszi esős időjárás be nem köszönt. E legeltetéshez szokott állatok húsa már a régmúltban is különleges minőségű és keresett termék volt. Átlagosan a legeltetési időszakot évente 200-220 nappal számolják, de ezt az időjárási viszonyok az őszi időszakban nagyban befolyásolhatják. A tavaszi kihajtás nemcsak az adott pusztarész legelő állattal való hasznosítását jelenti, hanem az Alföldre jellemző nyílt, füves, pusztai táj fenntartásához is hozzájárul – olvasható a nemzeti park honlapjának a beszámolójából.
A legelő háziállatok jól alkalmazkodtak a szélsőségesnek mondott, cseppet sem barátságos pusztai viszonyokhoz, hiszen mindent lelegelnek, amit elérnek. Kiválóan hasznosítják a gyenge minőségű szikes legelőket, amelyek másra nem alkalmasak és az intenzívebb tartást igénylő marhafajták számára már haszontalanok. Ezekhez a területekhez különösen gazdag élővilág tartozik, ezért megőrzésük fontos feladata a nemzeti park igazgatóságnak.